Skogen om våren!
Tid for fornyelse..
..for gjenfødelse...... av uovervinnelig optimisme.
...når alt begynner på nytt....
...når den mektige svarthalehjorten gjør seg klar for paringsritualet.
Et heldig hundyr vil få leve livet sammen med dette flotte eksemplaret av en bukk.
Hans flotte gevir, et bevis på hans fremganger. Hans styrke, hans manndighet-
hans storslagenhet! Hans super-utrolige kul-het, hans enorme overlegenhet...
Damer og herrer...
- Vi har hørt nok om hornene nå. - Ja, tagg deg ned litt, hornfreak!
- Ja, det begynner å bli kjedelig. - Det stemmer, han har rett.
Er det verkelig alt jeg snakker om?
Har dere sett de nye horna mine? De er helt naturlige. Ja!
For et enormt tre. Akkurat som horna mine. Ja!
Horna mine er enorme. Ja!
Jeg har noe viktig å si.
Men ikke like viktig som horna mine. Jeg tok dere igjen! Ja!
Kom igjen, vi må til seremonien.
Jeg vil bare takke dere alla, mine nærmeste og beste venner-
-for at dere er med meg på mitt livs viktigste dag.
- Javisst, ingen årsak... - Desverre slutter ungkarslivet her.
Men jeg starter ett nytt med Giselle, mitt hundyr, min kjære, min hjortefrue.
- Det var veldig fint... - Mitt singelliv slutter, opphører...
...dør ut, flyver bort som en brennende ildkule!
- Ro deg ned, Elliot. Nå drar vi. - Ja, nå går vi i bryllup.
Jeg kommer straks! Jeg må ikke få riper i dem.
Jeg faller.....
- Det der var elegant. - Ikke se, Elliot!
Han eksploderer!
Var det Elliot?
Når man er forelsket hører man sin elskedes stemme overalt.
- Er hun ikke vakker, Maria? - Takk, Rosie.
Vår kjære Giselle skal binde seg. Jeg tror jeg begynner å gråte.
- Elliot? - Hallo der, jenter!
Jeg tenkte å informere dere om at seremonien begynner kl. 08.00.
Om alt går som det skal, noe det gjør, så er vi ferdige ca. kl. 09.00-
-med en bær- og duggdråpe-lunsj som venter.
Takk, lan.
Du kan fremdeles få biff istedenfor kjøttfarse, om du skjønner...
...og det tror jeg du gjør.
Jeg ser normalt ikke på muskler, men den baken er fin!
Nei, takk. Elliot er den eneste mannen jeg noensinne trenger.
Mine horn! Mine vakre horn!
- Slutt å tute, din tosk! De vokser ut igjen. - Ja, akkurat som forrige gang.
Og gangen før det.
Tenk om det er et tegn. Et tegn på at jeg ikke skal...gifte meg.
Ser dere det? Det er sørgelig.
- Vi må få ham på andre tanker. - Jeg vet hva vi gjør!
- Vi knuser hoven hans med en stor stein. - Ja, med en ordentlig kjempestein.
Det er ikke sant...
Jeg vet hva dere gjør... Seriøst, hold opp...
Jeg forstår akkurat hva dere gjør.
En ting jeg ikke er i humør til... er en kaninkrig!
Nå er det slutt, tjukkken!
På plass! Sitt!
- Tell til ti. - En, to, tre, fire...
- Hva gjør du? Han slipper unna. - Boog sa jeg skulle telle til ti...
Hvordan kunne jeg gå på det? Jeg må ikke gi etter igjen.
Det er fælt å bo hos menneskene.
Om de sier "sitt", så setter du deg. Om de sier "apport", så apporterer du.
Du må væra oppmerksom ellers tar de å stenger deg inne for alltid.
For alltid? Men hvordan rømte du? Hva er knepet?
- Glem aldri hvem du er, inni deg. - Et barn som bare vil bli elsket?
Nei! Et villdyr som ikke stoler på noen. Gjenta etter meg:
- Jeg er vill! Med overbevisning. - Jeg er vill!
Nå finner vi tjukkasen.
Jeg kan ikke fatte det, Bob. Det er et år siden vi så mr Weenie.
Han er der ute. Jeg kjenner det på meg. Gjør ikke du det også, Bob?
Mr Weenie!
Tror du han finner kjeksene våre, Bob? Tror du han kommer tilbake, Bob?
Tror du han har det bra, Bob?
Boog finner meg aldri.
- Hvor er han? - Goddag, tjukken!
Jeg har vunnet!
- Skrytepave! Jeg må sjekke reglene. - Mortal Kombat!
Han tok meg! - Flott kast, Elliot!
Ingen regner med ramle-ned-fra-treet-manøveren.
- Han overrasket deg skikkelig der. - Spillet er slutt.
Nå er det på tide å pynte seg.
Allerede? Det var det beste ungkarspartyet noensinne. Det må fortsette. Vær så snill!
Bli voksen, barnerumpe!
- Synes du jeg gjør det rette, Boog? - Spørsmålet er om Giselle gjør det rette.
Hva er det som lukter?
Vi samles her i dag i en veldig spesiell anledning.
- Hva har hendt, Elliot? - Ingenting. Ikke noe.
- Føler du deg bra? - Jada. Jeg trimmet toppen litt bare.
Giselle...og Elliot har besluttet å binde seg for alltid...i evighet.
- For alltid i evighet? - Du kan fremdeles angre deg.
Vent nå, jeg kjenner til "for alltid", men hva er "i evighet".
Ingen sa noe om "i evighet".
Nei! Tyngende mat. Jeg må være sterk.
Kanskje en liten bit bare.
Nei! Ja! Nei! Ja!
Kan bukken tre frem for den vanlige oppvisningen av hornene...hornet...
...for å vise sitt engasjement til sin partner - Det er fremdeles tid.
Nei! Ja! Nei!
Så godt! Jeg er svak! Hvordan kunne jeg?
Tar du, Giselle, denne Smelliot... å elske i nød og lyst?
Ja.
Nei! Nei! Nei!
Tar du, Elliot, denne Giselle å elske i nød og lyst?
Det er din replikk.
- Kom igjen, Elliot. Ikke vær blyg. - Si det da, din idiot!
Alt i orden, Elliot?
Skynd dere. Jeg skal på en bukk mitzvah klokka tre.
- Weenie! - Snakker du fransk?
- Hvor skal du, Elliot? - Kom tilbake, Weenie!
- Stopp! - Jeg må være sterk.
- Så godt! - Her, Weenie! Kom her bisken!
Å nei, fullmåne!
Er det deg? Mr Weenie!
Det er deg! Jeg kan ikke tro det! Det er et mirakel.
Han er tatt til fange! Hva skal jeg gjøre? Det er forferdelig.
Alt er bra nå. Mamma er her.
- Han tortureres! - Nei!
- Hva gjør du, Elliot? - Håper du har en bra forklaring.
Ja, det har jeg! Det var forferdelig. Weenie passet på sitt når hun dukket opp.
Han skrek, men hu ignorerte det. Så satte hun klørne i ham.
- Så forsøkte hun å klemme ham ihjel. - Det er jo forferdelig!
- Sørgrlig historie. - Men han kjempet imot. Han ble torturert.
Hun slo ham.
Stakk fingeren i øyet hans. Det var forferdelig!
Det var det verste jeg har sett! Forbann menneskeheten!
Tar du ikke i litt nå?
Det er jeg som forteller historien. Til slutt slepte den skallete klumpen-
-ham inn i terrorvognen hennes!
- Vent nå litt. Så du mener at... - Mr Weenie har blitt kidnappet!
Trist, jeg savner ham allerede. Nå gjør vi ferdig seremonien. Kom igjen!
- Jeg har jobbet hardt med den. - Men vi må følge etter mr Weenie.
Giselle har rett! Før han er tilbake i varmen hos venner og familie-
-så hverken kan eller skal noenting feires.
- De er antaglig halvveis ute av dalen nå. - Og så? Vi kan ikke gi opp.
Vi ga ikke opp når jegerne plyndret skogen. Vi kan ikke gi opp vennen vår.
- Boog har rett! Hvem er med meg? - Regn med meg.
Bra, flere?
Nå må slutte å bite i gummene og gi dem en på trynet!
Jeg vet ikke hva han sa, men jeg tar det som et ja.
Jeg er med deg, kompis.
Sorry, men jeg har kona og barna. Snur man ryggen til så blir det kaos.
- La skunken ta hånd om det! - Aldri, jeg har akkurat fikset neglene.
Høres kul ut, men jeg må passe flokken.
Dere er alle en haug meg trangsynt, feige, fjollete...
Hva McSquizzy prøver å si er at en mindre gruppe er bedre.
- Vi beveger oss fortere. - Nå går vi, gutter!
- Elliot? - Du går feil vei, din tulling!
Jeg vet det. Følg etter!
Vi har lett etter deg så lenge.
Det må ha vært ille å være der ute i det ville.
Ingen kommer til å tro det! Skal jeg kontakte karavanen, Bob?
Kom inn, Revekjeften. Det her er Skvettlappen og Villmannen.
Vi har funnet mr Weenie! Det er sant. - Si hei, mr Weenie.
- Hørte du? - Gratulerer! Det var fint å høre.
Hva var det, Bob? - Villmannen sier at vi må stoppe og fylle tanken.
- Vi sees i leiren. Klart slutt. - Hør etter alle reisende!
Jeg har gode nyheter! Skvettlappen og Villmannen har funnet hunden sin!
Det her er virkelig godt! Vil du ha litt, Fifi?
Du vet vel at hundemat er fullt av karbohydrater?
- Og hva betyr det ordet? - At du burde holde deg til proteiner.
Kjøtt og kylling. Hvordan skal du ta deg ut ved bassenget?
-Jeg vet ikke. Heit og lykkelig. - Det var et retorisk spørsmål, tosk.
Nå holder det. Du har spist nok.
Det der så jeg ikke.
Du, Fifi? Når tror du vi stanser? Jeg må nemlig...bæsje.
Jeg må virkelig bæsje.
Du hører ikke. Akkurat som når jeg sa at du ikke skulle ete en hel burrito!
Du vet hva jeg må gjøre nå.
- Du utsetter meg alltid for dette... - Slutt, Fifi!
- Kom igjen, hjelp meg nå. - Hva går det av hunden?
- Jeg hater å gjøre dette. - Ja, men du gjør det så bra. Skynd deg.
- Der er du jo, elskling. - Et depotstopp kommer opp.
Så ekkelt! Nei, Fifi!
Kom inn! Dette er Revekjeften. En av hundene mine serverte nettopp en skål magesuppe.
Det er biter i den. Vi stopper opp litt. Klart slutt.
Flytt deg, din dumme katt! - Dere to går ut mens jeg vasker meg.
Flytt deg! Jeg må gå.
Stanley, gamle venn! Det var lenge siden.
- Det er faktiskt akkurat 1 år, Roger. - Verkelig? Det føles så lenge.
Må jeg forklare det igjen? Vi drar til Husdyrsparadiset samme tid vært år.
- Desverre har vi alltid samme samtale. - Har vi?
Ja, det har vi. Ringer det ingen bjeller?
- Det var lenge siden, Stanley. - Dette blir en lang uke.
Der er du jo, Rufus. Hvordan har min lille stjerne det?
Men se på deg. Du er søtere en en sirup på en loffskive.
- Kjære vene! Takk, Rufus. Får jeg lov? - Gjerne det.
Hørte du at de har funnet mr Weenie? Er det ikke flott?
- Er du sikker? - Han skal visst ha levd med ville dyr.
- Bra at de ikke drepte ham. - Eller verre. Jeg har sett villdyr.
- Har du? Hvordan var det? - Det er så vanskelig og snakke om.
Sett dere tettere.
Der var jeg. Helt alene. Ensom i denne disige jungelen.
Denne ubarmhjertelige onde plassen, der man ikke kan se sine egne poter.
Den eneste lyden er dine raske, men enda bedårende hjerteslag.
Da plutselig...
De var overalt.
Jeg kunne ikke flykte. Mitt liv passerte i revy, og så hender det unevnelige.
- Hva hendte? Overlevde du? - Hva som hendte? Jeg skal vise dere.
- La dette bli en lekse for dere alle. - Så uhyrlig.
- Den er så rosa. - Jeg vil ha en kjæreste.
- Ikke avbryt nå, vær så snill. - Jeg mistet to ting den dagen.
- Min trygghet...og min pipeleke. - Stakkars liten.
Når man snakker om sola... Motbydelig.
- Ikke den lurvete lille kaninen. - Skjønner du ikke? Vi må ha kontroll.
Bare ett lite vilt dyr iblant oss kan lede oss tilbake til anarkiets mørke tider.
- Men han er jo så søt. - Skjerp deg! Én liten lurvete kanin-
-kan overta alt. Som loppene på Robertos rygg. De må utryddes.
Jeg skal slite deg i biter!
Fifi! Fot!
En dag, ditt best, skal jeg personlig lære deg en lekse som du aldri glemmer!
Jeg kommer, mamma.
Noen som vet hvor vi er? Trodde ikke det, nei.
Er det ikke fantastisk, Boog? Ikke at Weenie er kidnappet-
-men at vi lever livet akkurat som før. To karer på loffen.
- Hei, gutter! Har dere plass til en til? - Selvsagt!
Nå som vi har litt tid for oss selv, Elliot...
Hva er det der?
- Jeg her tenkt på det som hende før idag. - Hva da mener du?
- Når jeg sa "Ja", så du så tvilsom ut. - Hva?
- Var ikke absurd. - Jeg vet det er noe som bekymrer deg.
Siden morgenen har du vært litt...underlig. Du kan fortelle meg alt.
Okey, men husk at du spurte. Jeg er bekymret for "for alltid i evighet".
"For alltid i evighet"?
At mr Weenie skal være borte for alltid i evighet.
Så det har ikke noe med meg å gjøre? Du bekymrer deg for mr Weenie?
Ja, det gjør jeg. Men jeg er mest bekymret for deg og meg, vår spesielle dag-
-og å komme tilbake til seremonien, men det kan ta lang tid å finne Weenie.
Det kan ta måneder, kanskje år. En livstid!
- Jeg har funnet ham. Der er han. - Hun fant ham. Godt jobbet!
Sånn flaks, Elliot. Da kan vi snart gå hjem og gifte oss.
- Det kan væra en annen bobil. - Der er han, i vinduet!
- Det der er en helt annen hund. - Nei, det er han.
- Kom tilbake. Vi må få ham ut. - Jeg vet det. Jeg bare...
- Dette er planen, gutter. - Nei, Squizmeister og Buddy går inn.
Inn og hent ham bare. - Du følger med meg, Boog.
- Minimere antall offer. - Jeg da? Hva kan jeg gjøre?
- Du blir her og vokter trærne. - Var det alt du kunne finne på?
Hallo der! Får jeg by på en 32-punkts feilsøking mens jeg fyller tanken?
- Dametoalettet, hvor er det? - Det er på baksiden.
Får jeg foreslå en pecanrull? Jeg lager dem selv. Koster en dollar.
To for to dollar.
Flytt deg!
Motorbank, det kjenner jeg igjen.
Nå slår vi til. Vær stille.
- Det var på tide, Boog. - Vi andre er klare.
- Takk og pris. Dere kom! - Bekymre deg ikke. - Vi trenger en krok-
-ti meter tau, en vinsj, en lastebil med åpen motorblokk og en boks sardiner.
- Hvorfor kan vi ikke bare åpne døra? - Jeg forsøker med litt nytenkning.
- Vær stille! - Si det til endene.
Kysten er klar, Weenie. Nå stikker vi!
Vi trenger en ny plan. Vær stille alle sammen, jeg må tenke.
Jeg har det!
Lekkert! Innse det, Earl, disse menneskene lever ut drømmene dine.
- Det var nære øyet. Nå er det klart. - Det der inngikk ikke i planen.
- Fra og med nå... - Du fatso! Du knekker ryggen min!
Fjæringen er ødelagt. Definitivt ødelagt.
Eller så er det foringene.
Hvilke skal jeg kjøpe til mr Weenie? Stripete eller rutete? Du har helt rett.
- Vær så snill, ikke forlat meg her! - Mr E har alt under kontroll.
- Trekk dere bakover. - Jeg skal ta en titt.
- Dette er skikkelige saker. - Jeg er dødsdømt!
Behold fokuset, gutter. Jeg har det!
Nå må jeg fylle på væske.
Trolig den bakre differensialen.
Skal vi kjøpa en pecanrull til turen?
- Er du uskadd, Elliot? - Jeg begynner å bli lei av å ta deg imot!
- Ingen fare, Elliot. Jeg er her! - Ostepoppene er så gode. De smaker ost.
- Er kosestunden over? Fokuser nå. - Ja, fokuser på Weenie.
- Som sagt, kom igjen alle sammen! - Ny plan! Vi må smøre halsbåndet.
Nei, ta noe annet. Vær så snill!
- Tror du mr Weenie liker den? - Hva synes dere om pecanrullen?
Kan du hente en stige?
Det var litt nifst der oppe.
Ryggraden min! Du dreper meg!
Det blir 437 dollar, eller vi kan bytte. Bensinen mot bjørneskinnet deresl.
- Jeg har ikke mer plass. - Jeg har ikke mer luft.
Bruk beina!
Jøsses! Så du det, Bob?
- Weenie er fri! - Nå stikker vi!
Følg meg, Deni.
- Løp for livet! Vent på meg! Jeg har minibein!
- Jeg er ute. Jeg har fastnat. - Jeg gjorde det!
- Ta dekning! - Elliot, din idiot!
- Skynd deg, Weenie! - Hva skjer? Har du det bra, mr Weenie?
Vi greide det! Er alle i sikkerhet? Opptelling. Boog? McSquizzy?
- Deni? Serge? Weenie? - Der borte.
- Hvor er Buddy? Gi lyd fra deg! - Her!
- Du rotet det til igjen, din enhjørning. - Hvordan skjedde det?
Hva gjør vi nå? Nå savner vi to.
- Det hjelper ikke å skylle på Elliot. - Nei, men det er artig.
Giselle har rett. Vi må finne ut hvor bobilen er på vei.
Jeg har det. Serge og Deni finner bilen fra lufta. Imens går vi til fots.
- Har alle forstått? - Smart jente.
Skulle det være en god idé? Kjør på, general Giselle.
Vi er ikke engang gift, men du forteller meg allerede hva jeg skal gjøre.
- Jeg prøver bare å redde mr Weenie. - Det er det som er problemet.
Det finnes bare plass for en kokk her, og det er Boog og meg, vi er partnere.
Jeg skjønner.
- Dette begynner å bli pinlig. - Pinlig? Kaller du dette pinlig?
- Hva med flukten din fra bryllupet? - Jeg prøvde jo å redde mr Weenie.
- Kom igjen, ro dere ned litt. - Det var dråpen, jeg går hjem.
Ingen går hjem. Vi er midt i ingensteder.
- Gå du, du sinker oss bare allikevel. - Nei, det gjør hun ikke! Du gjør det!
Boog?
- Vi trenger Giselle. Hun sporer bra. - Uten henne hadde vi ikke funnet Weenie-
-og den der store...tingen.
Nybegynner flaks.
Vi må holde sammen, Giselle. Vi er jo partnere, ikke sant?
Din forræder, Boog! Og du din forræder...inne.
Nyt deres nye partnerskap. Jeg trenger ikke dere. Jeg kan finne mr Weenie selv.
- Du går feil vei, tosk! - Takker så mye. Det her er en snarve...
- Jeg har det bra! Dere bryr dere ikke? - Ikke direkte! - Var det for ufint?
Vi må vel følge veien?
Kom, vi tar snarveien gjennom skogen.
Jeg kommer etter deg, Weenie.
Jeg er en skikkelig sporleser.
- Boog flyr jo raskere enn deg. - Veldig artig.
Har vi det artig nå?
Weenie er her en plass, og jeg skal...
Weenie-spor! Ja, rettferdighet! Jeg har funnet sporet, her kommer jeg.
Det er en vei, ingen landningsbane. Stig!
Fort. Pass på ribbeina.
Weenie er ikke her oppe.
En hel horde med Weenies! Men disse sporene er fra Weenie.
Han er en leder-Weenie. Jeg lurer på hvorfor kjevene mine verker. Flere spor!
Fint å se deg igjen, Bob! Det er en ledig plass til høyre.
Er det ikke spennende? Du skal få møte alle din gamle venner igjen.
Vær ikke redd. Ingenting får hende med min lille gullegutt igjen.
Har du halsbåndet til det usynelige el-gjerdet, Bob?
Der var det.
Det var bra! Takk!
Virker det ikke, Bob?
Det gjorde visst det. - Vær ikke redd Weenie, det er mer bekvemt en det ser ut til.
Husk på å bli innenfor det usynlige gjerdet.
- Er det der mr Weenie, Rufus? - Ja, smør meg bak og kall meg kjeks.
- Vi går og lukter på ham. - Nå er du trygg, min lille muffin.
Ha det morol med vennene dine. Vi skal gå og ha litt voksentid.
Jeg fant Weenie!
Vennene mine!
Se, der er mr Weenie, Deni!
- Vi må hente forsterkninger. - God idé.
- Hvordan har du det, mr Weenie? - Jeg har savnet dere sånn!
Det er lenge siden jeg fikk en slik velkomst.
Stopp! Klump dere ikke sammen. Han har nettopp vært igjennom det utenkelige.
- Tenk ikke engang tanken. - Du behøver ikke være utrivelig.
Stakkars, stakkars, Weenie. Gud vet hvilke grusomheter du har sett.
- Hvilke grusomheter? - Vi skal bearbeide det i sammen.
- Det var faktisk ikke så ille. - Jeg vet det, det var værre.
Jeg har også vært igjennom det.
- Kommer han noengang til å bli som før? - Vi kan bare håpe.
- Men jeg er som før. - Vi får se hva de lumske villdyra har gjort.
Lumske villdyr? De ville dyrene er mine venner.
Venner?
Vennene dine? Det er værre en jeg trodde.
Han har blitt...forvillet.
- Hva betyr det? - Hva skal vi gjøre, Fifi?
- Kan vi hjelpe ham? - Ja, men det blir ikke lett.
Forbered...teltet.
- Ikke teltet! - Jo...teltet.
Jeg er så trøtt.
Se, de er tilbake!
Venner under oss! Vi har lite drivstoff.
Her kommer de!
Er du uskadd, Serge? Slapp av. Dype åndedrett.
Hva fant dere?
- Hvor er Weenie? - Hva pokker gjør han?
- Hvor manga stavelser? Lyder som... - Jeg vet det. Han er i et tre!
- Han er i et trehus! En fuglekasse! - Eggene hans klekkes!
- Han er i en lagune! - Nei, han jobber på en reketråler!
- I en u-båt! Han er i en dyrepark. - Han har begynt på cirkus!
- Han ble spist av en løve i bur! - Han er en klovn!
Hallo? Vi har funnet mr Weenie! Som Deni nettopp sa...
...så er mr Weenie bortenfor sjøen og fjellene på leier med andre hunder.
- Og to katter. - Toppers! Da går vi!
Nei, stans!
Jeg er helt ferdig.
Bak fjellene, sier du? Hva med å slå leir for natten?
Kom igjen, Weenie. Bare gjør det. Jeg vet du egentlig vil.
- Gjør det for kjeledyrene. - Aldri!
Skynd deg før Fifi kommer. For sent.
Er det gjort? Har han gjort det? Er det over? Er det ferdig? - Roberto!
- Du rakk det ikke, Fifi. Synd, nå går vi. - Det rette svaret, Rufus?
Vi har prøvd alt, men han nekter.
Weenie...du kan ende det nå!
Alt du behøver å gjøre er å... rulle rundt, rulle rundt.
- Han fortsetter å si sånn. - Da må vi bruke tøffere metoder.
- Jeg ser ikke vitsen med det. - Ta fram verktøyet, Rufus.
Her har du det.
Gi meg pinnen, Roberto.
- Hør nøye etter. Gjør som jeg sier. - Vær så snill, ikke gjør det.
- Apport! - Kom igjen, Weenie. Apport!
- Kom igjen nå, Weenie. - Hent pinnen. Fort deg.
Du er nesten der, du klarer det.
- Nei! Jeg er et vilt...et vilt dyr! - Du tester tålmodigheten min.
Du er ikke lenger et vilt dyr. Du er et tamt kjeledyr-
-og kjeledyr lystrer eieren sin!
Gi meg pipeleken!
Ro deg ned nå. Slapp av.
- Den er vill! - Den er så blå.
Skynd deg kompis, hopp opp.
Han kommer unna.
Ta av det elektriske halsbåndet. Skynd deg!
Hjelp oss, Charlie.
- Vil du ha en Sherly Temple, villmann? - Hva er det der? Er det Weenie?
- Spre dere. - Jeg tar en liten pause.
- Skynd deg! - Jeg prøver!
- Vi klarte det! - Hopp av nå. Det klør!
- Det ser ekkelt ut. - Nå har jeg fått nok!
Ville dyr har presset meg langt nok. Neste villdyr som kryper ut av skogen-
-og ikke har papirene i orden får en omgang av Fifi! Nå er det krig!
- Magen min klarer ikke dette. - Det lukter som en dårlig grillfest.
Har du det bra, Weenie?
Hvor er du, mr Weenie? Han er borte, Bob.
Vi fant ham nettopp, og nå er han borte igjen. Stakkars Weenie.
Jeg vil reise hjem, Bob. Snille deg, kjør meg hjem.
Jeg har hørt at ekorngutten fremdeles herjer her omkring.
Noen netter, når månen er full, og monstertennene hans verker og gnisser-
-kan du, om du er uheldig, høre det bloddryppende skriket hans!
Unnskyld meg. Det er all maten.
- Det gjør meg...sulten. - Tuller han? Jeg får ikke ned mer.
Den satt der den skulle.
Toppen! Til og med grillpinnen min er veik og patetisk.
- Ser det ikke ut som Elliot? - Hva var det med ham i dag tidlig?
Jeg lurer på hva som finnes her inne.
Ja! Sjekk dette her! Dette er noe Beth lærte meg.
Det kalles "smores". Prøv en, det får deg på andre tanker.
- Renser hodet ditt. - Jeg håper det virker.
- Jeg er glad Elliot er borte. - Dere hadde problemer hjemme,-
-men dere er skapt for hverandre. Han er gal etter deg.
Jeg vedder på at han aldri har sagt at han elsker meg. Har han det?
Men kom igjen, vi er gutter! Vi snakker om guttegreier. Du vet, som...
...sport: kaninbowling, kanintennis, hockey med kaniner.
- Jeg tar det som et nei. - Ta denne marsmallowen for eksempel.
Den er fin som den er; den er myk, luftig og søt, akkurat som du Giselle.
- Du skjemmer deg ut, Boog. - Vent. Sjekk denne sjokoladebiten.
Den er herlig. Full av koffein, sukker og får deg til å flippe ut, som Elliot.
Selv om begge er bra som de er, er ingen av dem perfekt, mener meg.
Men de er perfekte i sammen. Gi det en sjanse.
Sånn ja.
- Du har rett, Boog. Det er kjempegodt. - Det var jo det jeg sa.
Men desverre vil noen sjokoladebiter heller være frie og ville-
-istedenfor å omgi seg med en marshmallow. Når bryllupet er avlyst-
-vedder jeg på at Elliot har det superkult.
Kaldt. Så kaldt.
Jeg trenger ingen. Jeg kan ta vare på meg selv.
Det her...er en karakterstyrkende opplevelse.
Elliot, husk at du er et vilt dyr. Vær tøff!
Jeg skal finne Weenie selv. Jeg trenger ikke hjelp.
Jeg trenger ingen kjæreste! Hva gjør det om hun brer rundt meg om natten?
Eller lytter til problemene mine? Lager skikkelig godt konglegodteri-
-eller masserer hodet mitt når jeg er syk? Hva har jeg gjort?!
Giselle!
Nu drar vi. Gassen i bånn.
Kom igjen, Bruno. Skynd deg. På tide å dra til Kjeledyrsparadiset.
Hørte du det? Jeg er så opphisset. Jeg ser fram til tømmer-renna-
-og buffén og bassenget og damene. Hva sier du, Fifi?
- Rolig og fin. Bakbena mine er inne. - Hold kjeft!
Et godt råd.
Det han prøver å si, er at det var her Weenie var.
- Det er jo flott. - Vi får sjekke det.
- Hva har vi her? Han var her. - Hva mer har du, Squeez?
- Her borte var det et kjempeslagsmål. - Et kjempeslagsmål?
Er han riktig klok?
- Og her...hente det unevnelige. - Hva er det unevnelige?
- Det er her sporene slutter. - Nå tuller du...
- Hvor ble de av? - Jeg er en sporfinner, ingen spåkone!
- Hva tror du, Boog? - Jeg vet ikke. Gi oss et tegn.
- Kom igjen dere. - Håper det er rett vei.
Hold øynene åpne.
Sjekk dette, Fifi.
Dette, min lille venn, er det som er P'en i Paradis.
Jeg klarer ikke dette, Roberto.
Kom igjen, Fifi. Den bare flekken får deg til å se mer sofistikert ut.
- Kan du holde kjeft? - Klart det.
Vi ga ham alt han noensinne kunne ønsket seg, eller hva Bob?
Jeg vet ikke om det er verd å leve uten ham, Bob.
Nei, han hadde ønsket at vi fortsette med livet vårt, ikke sant Bob?
Jeg visste at du var enig.
Jeg er fri, fri... - Syng med meg! Endelig fri, endelig fri!
- Hva er det for slags monster? - Skremmende.
Elliot? Elliot, min venn! Hvor er de andre?
- De redder Weenie og Buddy. Hei Buddy! - Hei.
- Men Weenie er fri, akkurat som deg. - Ja, jeg er fri.
- Fri til å være ensom resten av livet. - Du skjønner ikke.
Våre venner er på vei til Kjeledyrsparadiset.
- Kjøp en t-shirt til meg. - Kjeledyrene hater ville dyr.
De er i stor fare! Vokn opp min venn!
- Når kom du hit, Weenie? - Skjønner du? Boog, McSqueezy, Giselle.
De kommer til å bli revet i filler! Slites i filler, ditt strudelhode!
Er Giselle i fare? Hvorfor sa du ikke det med en gang?
- Jeg kommer og redder deg! - Du løper feil vei!
Ha det!
Sjekk alle bobilene. Weenie må være her.
- Hvordan kommer vi inn? - Jeg er en grizzly. Vi går bare inn.
- Akkurat som den lille fyren der. - Vilt dyr trenger seg inn!
- Hvem har neste briljante idé? - Lett. Vi graver en tunnel.
- Eller så flyr vi dere inn. - Det er jo en kjempeidé!
- Dere greier jo lett 540 kg. - Jeg veier faktisk bare 410 kg.
- Du tror du er så lett. - Var det alt du hadde å komme med?
Stopp! Bli voksne! Kom igjen, la oss holde oss til planen.
Det ser i alle fall sikkert ut.
Følg meg.
- Hva er galt? - Kom igjen, ut med det.
- Du er så vakker. Akkurat som... - Jeg ser en kvinne og hunden hennes.
Se igjen.
- Hysj. - Kom nå, Jezebell. Fot.
- Tenker dere det samme som meg? - Definitivt.
Sånn ja. Perfekt!
- Det var ikke dette jeg tenkte på. - Det kommer aldri til å gå.
Det gjør det det så. Vi ser flotte ut.
Hva da? Jeg kan spille katt.
Mener han det på alvor?
- Idéen var å smelte inn. - Du ser bare latterlig ut.
- Da går vi, men om noe går galt... - ...så henter vi deg. Det lover jeg.
- Må jeg ha rosett? - Du er en hund. Alle små hunder har en.
- Hva gjør dere her? Hold øye med dem. - Følg meg, Lenny.
Interessant.
Stakkars, Fifi. Litt zinksalve beskytter det ømtålige, rosa skinnet ditt. Ha det moro.
Det ser ikke så ille ut. Ingen kommer til å merke det.
Ingen kommer til å merke det?
- Ingen kommer til å merke det? - Jeg hører hva du sier.
Han merket det! Jeg merker det. Du merker det. Alle merker det!
Gløm det. Jeg og den store kjeften min.
Dette er så rart.
- Av alle dumme... - Hysj!
Rareste plassen jeg har sett. Nå finner vi Weenie og stikker.
Bare ignorer dem. Fortsett å gå. Ingen øyekontakt.
- Hva glor du på da, missfoster? - Hva sa jeg nå nettopp?
- Ned alle sammen! - Apport!
Jeg får frysninger av dette stedet.
Giselle!
- Ryggen min! - Vi er her.
Dette ser ikke ut som i brosjyren, eller hva Weenie?
Kjeledyr og eierne deres. Jeg vet ikke om jeg orker det uten mamma.
Glem mamma! Vi må inn dit for Giselles skyld.
- Det blir for mye. Jeg kan ikke. - Gjenta etter meg: Jeg er vill!
- Jeg er vill. - Med overbevisning.
- Hvorfor gjorde du det? - Det var hevn.
- Hva var det der for d? - Det var bara for moro skyld. La oss gjøre det!
Det der ser vondt ut. Stakkar, de har strekt ham.
- En omgang til, mr Baily? - En omgang til, mr Whiskers?
- Hallo der, vakre dame. - Hvem er det han kaller dame?
- Hei der, elskling. - Stikk, dum-dobberman. Hun er opptatt.
Både pen og artig. Men jeg pratet ikke med dalmatineren, lilla sukkertopp.
- Idiot! Jeg er ikke ei jente. - Skynd deg. Var ikke uhøfelig.
Ta vare på deg selv, for Ricos skyll.
Ta vare på meg? Jeg skal ta vare på meg jeg, din store...
- Der, jeg ser dem! - Jeg fant dem. Jeg kan det fremdeles.
- Weenie? - Vis deg frem, kompis.
Weenie?
Det er noe som ikke stemmer, Roger. Har du merket noe rart?
Din lille valp, hvor er du?
Herregud, er det ikke hunder av en annen rase?
Jenta med rosetten er min.
- Vi må gå. - Ja, vi er seine, veldig seine.
- Det er fiskene, Stanley. - Ikke nå, Roger.
Mine venner, idag bærer rettferdigheten en blå hårspenne-
-og et halsbånd av bergskrystall.
Unnskyld, er du helt klar i toppen?
- Ekorn! Uhyre! - Ro deg ned litt.
Dette ser ikke bra ut, Deni. Vi må hente Boog.
Stille.
Elliot! Weenie! Takk for at dere er like hele. Hva holder dere på med?
Hva holder dere på med? Jeg er jo din beste venn.
- McSquizzy? - Han liker dere ikke engang.
Jeg snakker ikke om dette med hvilke som helst overvektig fårehund.
- Det er jo meg - Boog. - Boog er feitere. Ikke tull.
- Det er du. Har du gått ned i vekt? - Når ble McSquizzy din beste venn?
Du lå i hi, vi hang ihop. Vi hadde visst mye felles.
- Begge liker nøtter. - Du er helt nøtt!
- De er der inne og leter etter deg. - De er tatt til fange!
- Men hør etter. Jeg er Boog! - Nei, Boog er feitere. Du er ikke Boog.
- Jeg trodde også han var McSquizzy. - Stopp! Hva mener du med fanget?
- De er fanget av lumske kjeledyr. - Det holder.
- Vent. Du kan ikke bara trampe inn dit. - Du har rett. Det vi trenger er en...
...plan.
- Dette går aldri bra. - Stol på planen, nest beste venn.
- Det gikk jo greit. - Hallo! Vent litt nå...
- Det funker ikke! - Ta det med ro.
Tror du at du bare kan gå inn her... uten romnøkkelen din, fru Schalpiano?
Du har kanskje mistet den.
- En engels stemme. - Jeg lurer på hvor nøkkelen min er.
Stopp der! Bra forsøk. Du lurer ingen med det kostymet.
Hva er dette? Et piggsvin på hodet? Forsvinn herifra din loffer.
- Vi klarte det. - Ja, fordi vi hadde en plan.
Hvor er du, Giselle?
Dra.
- Hjelp! Kan noen hjelpe oss?! - Skrik alt du kan, ingen kan høre deg.
Og kjeledyrene hater villdyr like mye som meg.
Du skal få igjen når jeg kommer løs, din mega-idiot!
- Pass deg. Det er damer tilstede. - En sånt usselt lite kryp.
Mine venner, det er på tide å temme disse ville beistene.
- Nå tuller du? - Kan vi ikke la ekornet gå, Fifi?
- Ja, la det lille ekornet gå. - Ikke en sjans!
- Du vet hva du skal gjøre Roberto. - Hva? Jeg forstår ikke hva du mener.
Sett på dem halsbåndet, idiot. Sett på halsbåndet!
Ta det med ro.
- Bassenget er så fristende. - Gløm det. Husk hvorfor vi er her.
- Nei! Ikke noe mat. - Wienerschnitzel. Strudler.
Mammas favoritt.
- Fang ham, Boog. - Kom tilbake hit, Weenie.
Fortsett du, jeg kommer.
- La oss være. Hjelp! - Prøv disse her.
Hjelp! Din lille hårball, du slipper ikke unna med dette.
- Men det har jeg allerede gjort. - Men det har ikke du!
- Hva holder du på med? - Stikk gamla. Dette har du ikke noe med.
- Jeg er ingen gammal dame. - Det er piggsvinet i forkledning.
- Jeg så ham ikke der oppe. Gjorde du? - Det er jeg, Elliot.
- Hvem er Elliot? - Jeg, og jeg skal befri dama mi.
Hva heter du?
- Var det noen som forventet dette? - Ja, til og med Roger gjorde det.
- Gjorde jeg? - Kom igjen, Weenie, slutt nå.
- Det er herlig. - Kan du komme tilbake, Weenie?
Pokker og. Hvordan skal jeg gjømme en bjørn på 400 kilo?
- En vill bjørn på 550 kg. - 550 kg? Du vet at det er feil.
Jeg veier bare 400 kg.
Det her er mest pels, og pels legger lett på 50 kg.
Jeg har lagt på meg for å gå i hi. Vent bare til jeg går opp av...
Vi har en inntrenger!
Jeg skal bli den tøffeste bjørnen i skogen.
Da får vi se hvem som er klar for en svømmetur.
Ta det rolig. Slutt!
- Skli. Lilla grabben, skli. - Du kommer tilbake med en gang!
Dette er helt vilt.
- Er dette verkelig nødvendig, Fifi? - Du skjønner vel hvorfor vi gjør dette?
De der kommer til å ta allt. Vår mat, våre hjem, til og med livene våre.
Vent. Om dette er slutten må jeg få si en ting.
- Giselle, jeg, jeg... - Tiden er ute!
Vent nå litt, Fifi. Jeg tror denne gutten har noe han må si.
- Ja, gi gutten en sjanse. - Gløm det. Jeg vet hvordan det kjennes.
- Jeg synes dette har pågått for lenge. - Vær så snill, la meg få avslutte.
- Du får 60 sekunder. - 60 sekunder? Kan jeg ikke få ett minutt?
Det er best at du skynder deg.
Giselle, før bryllupet hadde jeg ganske store horn.
Veldig store. Men de ble ødelagt. Veldig ødelagt. Uten dem kjente jeg...-
-...meg mindre mannlig. Det er på tide... - Du har 30 sekunder igjen!
Poenget er det at jeg er mer mann med deg enn med hornene, Giselle.
Hva har dette å gjøre med at du forlot meg ved alteret i bryllupet?
- Forlot deg ved alteret? - Du er en ordentlig feiging.
Nei, du misforstår meg. Under bryllupet var det en episode med en annen kvinne.
- En annen kvinne? - Jeg makter ikke engang med en.
Nei, ikke den slags kvinne. Det slaget som tok Weenie.
Dette begynner å ligne noe.
- Dette er oppkvikkende. - Nå kommer du hit.
Femten sekunder!
Vær så snill... Giselle, du er topp, men jeg er ikke bestandig topp.
Med deg så kan den ikke så bra jeg bli bedre. Du gjør mitt ikke så bra jeg-
-nesten ikke dårlig. Nei, ikke nesten ikke dårlig, men nesten kjempebra.
Så du og jeg er bedre. Skjønner du?
- Glem det! Trykk på knappen når det passer. - Endelig!
- Kanonkula! Jeg har deg. - Jeg elsker deg, Boog!
Gid, så artig.
Hold dere fast.
- Der er den. - Er alle like hele?
Fifi kommer til å drepe allesammen. Ta av dere halsbåndene.
- Hvor skal du, Fifi? Weenie? - Vi skal få dere løs fra tauene.
- Se opp, Boog. - Ta dekning.!
Ta deg av dem, Elliot, så gjemmer jeg bort de andre.
Jeg tenker ikke la deg skade vennene mine.
- Weenie er i trøbbel. Jeg må stikke. - Vær forsiktig, Elliot!
- Hører du meg Skvettlappen? - Skvettlappen her.
Du kommer ikke til å tro meg, mr Weenie sprang nettopp forbi bassenget.
De fant Weenie! - Skynd deg!
Hvor brenner det?
Opps, der var det visst.
Mamma kommer, Weenie!
Låser du, Chet? Jeg går hjem nå.
Endelig litt tid for meg selv.
Pass på nå, hunden.
- Weenie! Er du uskadd? - Weenie er okay. Hent fjernkontrollen.
Jeg har den!
- Redd Rico, sjarmøren. Redd Rico. - Det er så mange.
Ladet og avsikret. Slipp!
Jeg er truffet!
Ser du, en and, to ender.
- Vi greide det. - Kom igjen, Rico.
Ild!
Reddet av siklegutt.
- Det er Elliot. - Det høres ikke bra ut. Kom.
Elliot?
- Vi må få av halsbåndene. - Stopp! Ellers bruker jeg denne.
Skjønner dere?
- Går det bra, Elliot? - Ja, men du kunne kommet før.
- Du puster jo, ikke sant? - La dette bli en lærepenge for dere.
- Nei! Ikke gjør det. - Stopp, Fifi!
Ikke trykk på knappen!
Vær klar kompis.
Nå gjeller det.
Å nei...
- Hva? Hvordan gjorde du det? - Gamle byttetrikset, Boog.
Det var urettferdig.
- Ærlig talt, så var det forventet. - Is!
Men konstabel, Revekjeften sa at Weenie var her. Har du ikke sett ham?
Kan du beskrive ham en gang til?
Sentralen, vi har en hvit mann, rundt 30, med massive doser av beroligende.
- Vi sender ham til lokalsykehuset. - Reis...
Han er mørkebrun, lang og vugger så søtt når han går.
Ligner dette hunden din, frue?
Mr Weenie, jeg savner deg sånn.
- Takk for hjelpen, Roberto! - Ingen årsak. Kikk innom når du er i byen.
Så deler vi på en pizza. Jeg spanderer.
Fra og med nå kommer kjeledyr og ville dyr til å leve side ved side.
- Skal vi gå hjem til deg eller meg? - Kom, jeg skal fortelle en hemmelighet.
Jeg er ikke jente!
- Du har spillt på Ricos følelser. - Kom, Elliot. På tide å reise hjem.
- Javisst. – Kom, Giselle! - Hade alle sammen! Ta det rolig.
- Det er på tide å dra igjen. - Du sa det, cowboy.
- Vent på meg. - Vent! Weenie, skal du ikke være med?
- Jeg har bestemt meg for å ikke være med. - Hvorfor ikke?
Fordi jeg har innsett at man ikke er fri om man ikke er bundet til noen.
Men vi er ikke bundet sammen lenger. Mener du at vi må være bundet sammen for å...
For å være fri må man ha grenser.
Sett dere, dette kommer til å ta sin tid.
Det som teller er å være med dem man elsker og de som elsker dere tilbake.
Jeg forstår ikke. Jeg skal leve resten av mitt liv med den som elsker meg...
- Giselle. - Ikke gå. Vent på meg!
- Adjø! Jeg vil savne dere! - Det var lenge siden, Weenie.
- Nå finner vi vennen din, Stanley. - Nei, han er din venn nå.
- Det er så leit. - Ro deg ned nå.
- Se! Der er han. Lang og tynn. - Er det deg, Weenie?
Weenie!
Min elskede! Du kom tilbake til mamma.
Ikke mist ham igjen nå. Den hunden elsker dere.
- Nei, kvinnebeistet torturerer ham igjen. - Kallar du det der for tortur?
- Ja, hvorfor spør du om det? - Hun viser ham jo bare kjærlighet.
- Du vet, kyss og klem. - Jaha! Jeg kan ha misforstått.
- Du misforsto det? - Ro deg ned nå.
Ikke slipp ham, Boog.
Da var nok av det bråket.
- Mr Weenie hadde rett. - Om hva da?
Om alt som betyder noe.
Hvordan kan jeg vite hva du føler når du ikke engang kan si det.
Må jeg stave det? Du, jeg, i sammen i...
- Hva skulle du si? - Det er du og jeg for...
Det jeg prøver si er at... hvorfor kommer alle fugler og ender-
-så fort du er i nærheten? Om ikke de, slik som meg, vil være nær deg.
Å, Elliot, det var det mest romantiske...
Hvorfor faller stjerner ned fra skyene...
...vær gang du går forbi?
Akkurat som meg, vil de være...
...nære deg.
Dagen du ble født samlet englene seg...
...for å beslutte å la en drøm bli sann
De spredde måneskinn i ditt gylne hår, og ga dine blå øyne en stjernes glans
Det er derfor byens jenter...
...følger deg overalt. Det er sant
Akkurat som meg, vil de være nære deg
Akkurat som meg, vil de være...
...nære deg.
- Jeg elsker deg, Giselle. - Du sa det! Jeg elsker deg, Elliot!
Ikke for nære.
Jeg elsker denne sangen.
Det er så vakkert, Roberto.
Syng med, Bob.
En storslått avslutning nå!
Elliot?
- Det der var ikke rettferdig. - Men kom igjen!